COM_SPPAGEBUILDER_NO_ITEMS_FOUND
![](/images/2023/09/30/30-40-09-09-50_large.jpg)
Дослідники загубленого міста в джунглях стали жертвами «Прокляття Бога»
Заголовок цієї статті звучить як назва дешевого пригодницького фільму, але все сталося в реалі і саме так, як тут зазначено.
У 2011 році група дослідників виявила в джунглях Гондурасу останки стародавнього ацтекського міста. На думку групи, це було легендарне загублене «Місто мавпячого Бога», а серед археологів це місце переважно відоме під назвою «La Ciudad Blanca» («Біле місто»). Ці руїни знаходяться в регіоні Москітія, депортаменте Грасьяс-а-Дьос (Паранормальні новини - paranormal-news.ru).
Розповіді про «Біле місто» чув ще іспанський банкістадор Ернан Кортес. Йому доповідали, що десь у джунглях лежить дуже багате поселення, але ніхто не знає до нього дорогу.
У 1927 році знаменитий льотчик Чарльз Ліндберг повідомив, що бачив «Біле місто», пролітаючи над східним Гондурасом, а в наступні десятки років те ж саме повідомляли й інші шукачі пригод і мандрівники.
Коли десять років тому група гондураських і американських дослідників натрапила в цьому районі на майже зарослі руїни міста ацтеків, вони вирішили, що знайшли саме «Біле місто». Їхні висновки потім багаторазово критикувалися як дилетантські, однак вони і справді знайшли тут багато ацтекських артефактів.
Згідно з розповідями місцевих індіанців, це місто було залишене його жителями в 1520 році після того, як страшна хвороба «поїдаюча тіла» здолала його жителів. Ацтеки називали цю хворобу «прокляттям Богів» і коли втекли з міста, ніколи більше в нього не поверталися.
Серед дослідників був письменник і авантюрист Дуглас Престон, який потім написав книгу про це місто і про те, що «Прокляття Богів» насправді існувало.
Майже половина групи дослідників підчепили під час перебування серед ацтекських руїн небезпечну заразу, яка проявилася лише через кілька місяців після того як вони повернулися з джунглів.
Сам Престон теж опинився серед заражених і одного разу виявив на своєму тілі щось, що було схоже на укус комахи. І ця ранка не тільки не заживала, але ставала все більше і більше.
А коли Престон і багато інших звернулися до лікарів, то у них діагностували паразитарний лейшманіоз. Це дуже небезпечна хвороба, яка в занедбаному стані може буквально позбавити людину обличчя.
"Паразит мігрує на слизову вашого носа і рота і потім починає поїдати ці тканини. Спочатку відвалюється ваш ніс, потім відпадають губи. У підсумку ваше обличчя перетворюється на величезну відкриту рану ", - розповідає Престон.
Звичайно ж, сучасна медицина вміє лікувати подібну заразу, не доводячи хворобу до таких страшних результатів. Престон (і інші члени групи) не позбувся ні носа, ні доль, відбувся шрамом там, де раніше була ранка.
Однак у минулі століття для ацтеків подібна зараза дійсно була подібна до божественного прокляття, спотворюючи їхні тіла та обличчя.
Лейшманіоз розносять москіти і в регіоні Москітія очевидно москітів повним повно. Тут також повним повно боліт і заболочених низинностей, в яких кишма кишать отруйні змії. Залишається лише здогадуватися з якої причини ацтеки саме тут побудували своє місто.
Саме через небезпечну м'ясоїдну заразу ні Престон ні інші дослідники більше не хочуть ризикувати і повертатися в «Біле місто».