COM_SPPAGEBUILDER_NO_ITEMS_FOUND
![](/images/2023/10/01/01-46-10-08-27_large.jpg)
Голос з порожньої кімнати
"Коли мені було 13 років, ми з мамою жили в штаті Делавер. Нас було тільки двоє в сім'ї. Одного разу ми поїхали на різдвяні та новорічні свята до Каліфорнії на 10 днів. Через ці дні ми повернулися додому, було приблизно 10 години вечора, коли ми увійшли в наш порожній дім.
[advert]
Я зазначу, що наш приватний будинок стоїть в тихому і спокійному районі і будинки тут знаходяться досить далеко один від одного. Коли ми увійшли в будинок, то зупинилися в передпокої. Мама відразу підійшла до телефону, вона сказала, що хоче прослухати вхідні повідомлення на автовідповідачі і щоб я в цей час стояв і мовчав.
Загалом вона стояла з трубкою біля вуха і слухала повідомлення, а я теж мовчки стояв, так пройшло кілька хвилин. У нашому будинку було дуже тихо, так завжди буває в будинках, в яких деякий час ніхто не живе.
І в цей час раптом пролунав гучний і ясний чоловічий голос. Він ніби знаходився на відстані приблизно 8 футів (2,4 метра) від нас і доносився з центру кімнати. І голос цей сказав дуже просту буденну фразу, яку я ніколи не забуду: «Не забудьте перевірити поштову скриньку».
Там не було нікого в нашій вітальні і в усьому домі і це не було ні радіо, ні телевізор, всі вони були вимкнені. Я прекрасно зміг визначити звідки йшов голос і на тому місці нікого не було, порожнє місце. Вікна в нашому будинку були замкнені, а у вікнах наших найближчих сусідів не горіло світло.
Коли голос сказав цю фразу, мої очі метнулися по кімнаті і потім я подивився на маму і вона подивилася на мене. Вона відразу ж поклала трубку телефону і потім ми з нею стояли і мовчали ще кілька хвилин. Потім моя мама запитала «Ти ж чув щось?». Я сказав «Так». «А що ти чув?». «Не забудьте перевірити поштову скриньку», - відповів я.
Мені здається я був в шоці і тоді моя мама швидко сказала, щоб я не думав про це і не робив з цього проблему і не треба про це турбуватися. У неї була немов оборонна реакція, вона не хотіла, щоб я почав досліджувати місце, щоб з'ясувати, звідки йшов голос і що це було. Тому, що у нас вже було щось схоже в минулому.
Ми переїхали в цей будинок, коли мені було 10 років і тоді у мене теж було відчуття присутності чогось або когось чужого. Ми тоді йшли по всьому будинку, заглядаючи під ліжко і відкриваючи двері, перевіряючи гараж і вона говорила: «Дивись, тут нікого немає».
Після тієї фрази ми ніколи не обговорювали з нею цей випадок ".